Krypskytterer!
Stans krypskytten!
Der er han!
Fang krypskytten!
Ti mark til mannen, som fanger udyret.
Etter ham! Fang ham!
Fang ham!
Det er mølleren Much, som kommer flygende ut av skogen.
Sir Robert, redd meg. Redd meg.
Like foran!
Kom igjen! Vi har ham! Kom igjen!
Kom igjen!
Rolig.
Hva har vi her, mr. Miter?
Much er stedets møller, men han gjør mer enn å male mel.
Det er krypskytten, sir Miles.
Og han er blitt tatt i dette før.
Kjenner du straffen for å bli tatt annen gang?
De kan stikke ut øynene mine. -Gjør noe.
La ham være. -Hvem er De?
Han er en krypskytter. -På min jord.
Han kan godtjage her. Han er et nyttig samfunnsmedlem.
Og hvem er De?
Sir Miles Folcanet, gjest hos baron Daguerre, som eierjorden-
den tilhører slett ikke en sjuskete Sakser.
De og folket Deres har stjålet min jord og bygd slottene deres på den-
men jeg er stadig sir Robert Hode, jarl av Huntingdon-
og denne jorden dere befinner dere på, er stadig min.
Kun som vasall for Deres herre, og min vert, baron Daguerre.
Men De er jo sir Robert Hode. De skal være Daguerres venn.
Hva var uttrykket igjen? "Det vesle kjæledyret hans".
Jeg beordrer Dem å la mannen være og forsvinne fra min jord.
Nå, nå.
La ham være.
Vi kunne gjøre som De foreslår-
-men han vil vel ennå ha øyne til å begå krypskyting med?
Og De, frøken? Behager det Dem at mølleren skal miste øynene?
Hva, som behager meg, er mine hemmeligheter, sir Robert.
Dem avslører jeg ikke for enhver ridder, som krysser min sti.
Nok. Det er en lov. Miter!
La ham gå.
Hvorfor jager dere ikke barn som har luktet på kongens blomster?
Dere kan skjære av nesene.
Og De, De kan se på.
Much, gå unna.
Nåvel. Jeg lar ham gå. Takk for leksjonen i saksisk rettferdighet.
Mandag morgen klokken syv står De foran baron Daguerre-
og da skal De få smake vår normanniske rettferdighet.
De har fornærmet gjesten hans.
Det vil han slå hardt ned på.
Du skulle kanskje ikke ha sagt noe.
Kalte han deg det?
Kjæledyret mitt? -Baron Daguerres vesle kjæledyr.
Hva er det som er så morsomt?
Jeg trodde bare du var interessert i jenter og vin.
Og du trosset Miles for en halvdød saksisk krypskytter.
Jeg ødela visst moroa. Han ville personlig stikke ut øynene på ham.
Norrmannisk rettferdighet, kalte han det.
Jeg er nødt til å få deg pisket mandag morgen.
Du kan ikke gjøre det. Jeg er en jarl.
Kom ned fra din høye hest, Robert.
Jeg vil prøve å unngå det. -Prøve?
Folcanet vil ha underholdningen sin.
Du gjorde ham til latter. -Du får meg ikke pisket.
Må jeg minne deg om at mens oldefaren din bare var en pirat-
var min oldefar kongens kansler?
Fortalte jeg deg det?
Det er sant. En pirat.
Men det var i fortrolighet, Robert. Du ville aldri si det offentlig.
Aldri. Din tur.
Jeg har også min stolthet.
God aften, Marian.
Hvem vinner, onkel? -Robert selvfølgelig.
Kjenner dere hverandre?
Jeg tror Sir Robert aldri taper.
Det har han fortalt.
Onkel? -Hun er min brors datter.
Han døde på Kypros. Jeg er blitt vergen hennes.
Skal hun bo her?
Hun er her i et bryllup.
Hvems bryllup? -Hennes... og Miles'.
Folcanet?
Hun er arving til en stor formue, Robert. Den blir medgiften hennes.
Gifter hun seg med Miles, har han tilbudt meg sin takknemlighet.
Penger, penger, penger, penger.
Hvem trener de til å drepe, Rob?
Hvem ser de, når de støter lansen?
Det er meg og deg, Rob, Deg og meg.
Her er det mer meg enn deg.
Neste gang kan du stå for den heroiske delen.
Du får ikke noen problemer med Daguerre.
Skjer det noe interessant utenfor?
Gå nå. Gå ut og se etter.
Men ikke la ham se deg.
Sir Robert Hode, jarl av Huntingdon.
Anklagene?
Fornærmelser mot en ridder av riket og obstruksjon mot kongens lover.
Obstruksjon av kongens lover.
Sir Robert, vær så vennlig.
Baron Daguerre, jeg ber om rettens tilgivelse for synder jeg har begått-
mot tronen eller mot sir Miles Folcanet-
og jeg ber om unnskyldning i all oppriktighet og ydmykhet.
Utmerket.
Retten godtar unnskyldningen, og det vil sikkert sir Miles også.
De kan reise Dem, sir Robert.
Et øyeblikk, takk.
Hvis jeg må minne den første baronen av riket om-
-at normannisk lov krever en separat for separate saker.
Det var to forseelser.
Jeg har tilgitt sir Roberts fornærmelser mot meg, men...
...ivrig som jeg er etter å få dette lagt bak meg, må jeg påpeke loven-
som krever separate dommer i separate saker.
Denne mannen forsøkte å hindre kongens folk i å utføre sin plikt!
En fryktelig forseelse. -Konsentrer deg.
Og hvilken straff krever loven? -En offentlig fysisk avstraffelse.
Pisk.
- Feks ved slottsporten kl. 12. -lkke behandl meg som en tyv.
De er en saksiskjarl, men sakserne styrer ikke England mer.
Jeg krever min rett til en tvekamp. Jeg utfordrer sir Miles Folcanet.
Jeg dreper ham. -Stille!
Sir Miles, Robert Hode skal piskes-
men kun ett slag. Det er min dom.
Din forræderirske, løgnaktige...
Nå er det nok, Hode! Stille! Fem slag, og jeg vil ha æren.
Hva vet du om ære? -20 slag!
Hvorfor ikke 100? -Nei, 20! De er forvill.
Vill? Langt verre enn det.
Jeg er en tosk. Jeg trodde du var edel.
Se de herlige normannerne.
Den edle baronen, hvis oldefar ikke var annet enn en pirat.
Fra sjørøver til dommer i løpet av et øyeblikk.
En gang voldtok og plyndret de. Nå krever de inn skatter.
Normanniske skatter på saksiskjord.
Normanniske skatter på saksisk korn.
Normanniske skatter på saksiskfrihet.
La oss bøye oss for miraklet ved fornyelse.
Fra pirat til blodigle på et pokkers normannisk øyeblikk!
Slipp ham!
Robert Hode, fjerde jarl av Huntingdon-
med de rettigheter kongen har gitt meg-
-befaler jeg at tronen tar jorden tittelen og alt i Deres besittelse.
Fra denne dag er De satt utenfor loven.
Og som en fredløs, kan den ikke beskytte Dem.
Enhver, som måtte hjelpe Dem-
vil bli ansett som forræderirske.
Fordi De er av nobel herkomst-
vil konsekvensene bli revidert av kongens stevningsmann.
Inntil dette tidspunkt, vil De være lenket-
i Daguerre-slottets fangehull.
Har De mer å si?
Utmerket.
Bli der! Hold dem tilbake!
Hold opp. Stopp!
O Få dem til å gå... nå.
Gjør som han sier. Gå vekk!
Grip dem!
Du skulle ha drept ham.
Du skulle ha holdt munn. -I går var jeg en helt.
Bestem deg. -Vekk!
Videre!
Der oppe!
På brystvernet!
Jeg vil ha dem levende!
Ikke skyt! -Spark.
Spark!
Stillaset!
Hev broen!
Hev den!
De kommer seg over, fjols! -Hev broen!
Hev broen!
Hold fast!
Etter dem!
Senk broen!
La meg gjette. Hestene er løpt hjem?
Ja, hestene er løpt hjem.
Gratulerer.
Takk.
Jeg er skrubbsulten. -Det er jeg også.
Det regner. -Det regner.
Hadde jeg bare ikke fått deg til å forsvare mølleren.
Hadde jeg bare ikke lyttet.
Fordømte normannere.
Er du flink til å gå baklengs? -Jeg har aldri måttet prøve, fjomp.
Fjomp?
Se opp. Han liker ikke den slags. -Og hva gjør du, furufjes?
Jeg følger etter ham og begraver dem som kaller ham ting.
Furufjes mener visst at du er en hard type, fjomp.
Rob.
Hva er dette? -Gi ham en lærepenge.
Barnsdales regler. Du er i Yorkshire nå.
Kom igjen. Kom igjen. -Heia!
Dronningen spurte kongen...
"Hvorfor, kjære husbond, har du alltid en såen liten en?"
Du er stygg, ikke sant, grisefjes? -Jo! Og tjukk i hue!
Hjelp! -Han kan ikke svømme!
Hjelp! Hjelp! Will!
Hjelp!
-Rob, her!
Rob!
Hjelp!
Opp med deg, fjomp.
I med deg, sværing!
John Little. -Rob"
Robin Hood.
Dette er Will.
Will Scarlett.
Så, hva gjør dere her? Dere er ikke tiggere.
Vi var uenige med normannerne.
Håper dere drepte noen av dem. -Ja, vi er fredløse.
Er dere sultne? Kalde, våte og hjemløse?
- Og er dere troverdige? -De troverdigste i hele England.
Det håper jeg. Nå, men jeg liker dere.
Selv ham. Kom.
Mat.
Dere har vel hørt om Stepthrough?
Husk nå at dere er mine venner fra Pontefract-
og dere er tyver.
Suppen dufter godt.
Sam. Robin og Will.
Sam er snekker. Miter prøvde å vri flere skatter ut av ham.
Jeg ville ikke betale. De vred sage armen av ledd.
Dere er velkomne. -Takk.
Når er den ferdig, Will.
Vi må bo som flaggermus i huler.
Much!
Nye venner. Dette er Robin Hood-
og Will Scarlett.
Javel
Goddag, Robin. -Du har et glimt i øyet.
Bedre enn den spisse enden av en dolk, min venn.
Du er hjertelig velkommen, Robin. Og Will... hva var det? Scarlett?
Akkurat, Scarlett.
Jack og Charlie-
denne mannen er Robin Hood, sier han.
Jack og Charlie, Run nei-guttene.
Slemme gutter.
Jeg vil ha noe øl.
Hvem av dere tyver har stjålet ølet mitt?
Hvordan endte du her, John?
Jeg forelsket meg i en normanners datter og hun i meg. Vi rømte.
Han brente ned huset mitt, mens faren min og to brødre sov der.
Hun ble fanget og torturert-
og jeg gjemte meg i Englands skoger.
Vandret bare rundt. Jeg har slått meg ned nå. Her i Sherwood.
Frokost? -Slett ikke dårlig dette, hva?
God morgen. -God morgen.
Hold oppå sikle. Det er ingenting til dere. Kjøkkenet er lukket.
Ett måltid. Det er alt dere får her. Regler er regler.
Nemlig. Dere må videre med mindre dere kan noe, vi ikke kan.
Hva kan dere? -Kan?
Jeg kan skyte... litt.
Det er fint, ikke sant, Harry?
Charlie, vi lager en blink.
Treffer dere nærmere enn Harry, får dere bli.
Den vesle pinnen? Jeg kan nesten ikke se den.
Bare sikt etter nærmeste tre, kjekken.
Han er veldig nær.
Din tur, kjekken.
Se der! Midt i blinken!
Det er et mirakel, Robin. -Alt handler om fingeren.
Fingeren, Harry.
Hva er det til frokost?
En mann må klare seg selv her. Vi deler hulene, vannet og bålet.
Og ikke annet. Vi deler ikke bytte, med mindre vi går sammen.
Forstått? Og siden dere er så gode tyver, kan dere klare dere selv.
Med mindre dere vil bli med meg.
Hvor hen? -Great North Road.
Se hva som rører seg. -Fint. Vi blir med.
Dere er nye, så ikke vent dere en full andel av byttet, kjekken.
Jeg liker ikke det navnet.
Hva vardet nå, da? Du liker ikke navnet, jeg liker ikke deg.
Hold munn, Harry. Hør her!
Du må forbi meg først!
Du har fornærmet gjesten min. -Det er meg en ære, John.
Jeg er sannelig populær. Godt.
Hvem vil først? -Jeg.
Jeg. -Vi må kaste mynt og krone.
Har du en mynt, Will?
Selvfølgelig, Rob.
Godt. Krone, jeg vinner. Mynt, .John taper.
Jeg holder øye med deg.
Nå, John, jeg vant visst.
Du lærer fort.
Vil dere ha masse penger? -Ja!
Da skal vi prøve Hucknall Road istedet for North Road.
Thomas Mansfield avholder jakt i morgen-
og Miles Folcanet vil ri dit bort idag med en pung full av sølv.
Og hvordan vet en ærlig tyv den slags?
Fordi som mange andre tyver, var jeg invitert.
Sir Miles, for en en deilig morgen for en tur i skogen.
Jeg ventet ikke å se deg her. -Nei, sikkert ikke.
Og skjønne Marian. Jeg beklager neimen ikke vårt lykkelige møte.
Men det vil du snart. Fang ham!Av sted!
Fang ham!
Så synd. Jeg var akkurat begynt å nyte jakten.
Den er ikke over ennå, Miles. -Kast sverdet. Du slipper ikke unna.
Vi kan unngå blodsutgytelse hvis du kaster ditt sverd.
Gjør det. Og gå av hestene.
Ta klærne deres.
Kom igjen. “Kom igjen!
Så du er sunket til ditt sanne nivå, Hode.
Jarl, du liksom.
Du er bare enda en tyvaktig Sakser.
Si meg, Miles, hvordan går det med såret?
Det vil lege.
Men noen sår leger aldri.
Si det til Daguerre.
Si til min kjære, gamle venn-
at noen sår-
aldri leger.
Forsvinn.
Min kommende mann surmuler.
Jeg synes han ser nokså glad ut.
God morgen, Marian.
Jeg må videre. Buen min må... -Repareres
Re pare res. Akkurat.
Hvordan går det med bryllupet? -Fint, takk.
Hva vil du gjøre med meg? Binde meg?
Kanskje juling. -Hvor mange slag?
Så mange som nødvendig. -Og etter det?
Kommer an på. Har du fått juling før?
Ingen har fått meg til å trygle om å stoppe.
Du kan godt gå, eller bli, hvis du har noe å tilby.
Hva kan jeg tilby den som har alt?
Ikke lek med meg. -Du er flott, når du er sint.
Best du lapper sammen halsen til helten din.
Gi meg 50 av dine folk, og jeg vil fjerne skadedyret fra skogen.
Er 50 nok til én rev?
Jeg fikk ham nesten i dag. Han ville ha tryglet om nåde.
Men jeg var omringet. -Var det sånn det var?
Ja. Jeg kunne ikke... -Du kunne ikke finne sverdet?
Kjæresten min. Helten min.
Jeg sender ikke 50 mann i døden i et bakhold i skogen-
men vi vil fange ham.
Disse fredløse er en trussel mot freden i Barnsdale.
Mot skogene i Doncaster, Blyth og Sherwood.
Vi må heve skattene på grunn av ham.
Det vil gjøre ham virkelig populær.
Jeg vil tilby en enorm dusør for hans hode på et fat.
De skal nok få munnen på gli. Og hvis ikke...
...henger vi noen av dem.
Fint. Virkelig fint.
En abbed på et esel kan jammen redde dagen.
Det er min lunsj!
Du har spist søsknene dine til frokost. Og en hønsegård til lunsj.
Det er min levevei.
Jeg spiser kyllingene for å få ben, som jeg lager relikvier av. Se.
St. Peters lillefinger. Kun tre mark.
Jomfru Marias storetå. Ti mark, og den er din.
Og jeg kjøper flere kyllinger for å få flere bein. Jeg hater kyllinger!
Slapp av, hellige mann. Godt for fordøyelsen.
Hjelp meg opp, så slår jeg til deg.
Jeg vil ikke nekte en mann en kamp.
Skal jeg velsigne deg nå, eller når du er død?
Kom igjen!
For helvete!
Så du er Robin Hood?
Nydelig gjort. -Takk.
Gi meg kontantene dine, og ikke dum deg ut.
Jeg må dessverre skuffe deg.
Siden når har dere munker ikke penger på dere?
Dere blodsugere har alltid det. -lkke jeg, min venn.
Abbeden kastet meg ut, fordi jeg drepte nevøen hans.
Derfor selger jeg helgenfingre.
Vil noen ha St. Vitus' ankel? Den han danset på?
Men siden du kan svinge et sverd slik, kan du slutte deg til oss.
Og få en pris på mitt hode også? -Hva?
Det er en dusør for mr. Hood. De vil klynge deg opp.
Miter tester et tau på kullsvierens barn for å få foreldrene i snakk.
Dette vil kanskje få noen tunger på gli.
Jeg gjentar, den som har opplysninger-
som fører til at Robin Hood blir tatt, vil få en stor belønning.
Og se barna sine vokse opp.
Kom igjen!
Hei, dere to! Se, hvem som er her.
Hei! -Mor, jeg er her.
Hva er det, Will? -Daguerre har lurt oss.
Han trenger ikke jage oss. Han venderfolk mot oss med trusler.
Noen vil snart knekke, og det vet han.
Da må vi være lurere? -Ja.
Vi rir inn i Nottingham sist i måneden.
Hør her. Jeg rir inn i Nottingham neste tirsdag.
Hvem blir med meg? -Nottingham?
Du er gærn! -Fint, Harry.
Du er ute. Hvem blir med?
Sam.
Akkurat den vi trenger Kan du lage skrin?
Om jeg kan? Er broder Tuck sulten?
Au! -lkke for stramt.
Hun skal gifte seg, ikke pines. -Hva er forskjellen?
Aha. Bøddelen i egen høye person.
Han mangler bare den svarte hetten.
Min kjære, du ser fantastisk ut. Vil alt være klart til den syvende?
Overhodet ikke. Dette heslige filla kler meg ikke.
Fargen får meg til å ligne en heks.
Det klør. Kort sagt, onkel, den duger ikke.
Så besværlig av den.
Jeg synes du ser flott ut i den. -Uten tvil.
Det beviser at jeg har rett.
Synes Dansebjørnen den er fin, må den være stygg. Eier ikke smak.
Men du vil se vakker ut i alt. -Se der. Heller ingen dømmekraft.
"Vakker ut i alt"? Sikkert enda bedre i ingenting.
Han er en grov, dame sikler blottet for smak.
Marian, du kan ikke fortsette slik.
Nettopp. -Du vet hva jeg mener.
Onkel, jeg viser meg ikke i denne kjolen. Vi må begynne helt forfra.
Men da må bryllupet utsettes. -Så fryktelig.
Peregrine, kom tilbake i morgen.
Hjelp meg med å snakke med henne senere, når dette er overstått.
Vi kan kanskje snakke sammen. I enerom.
Her og nå. -Jeg er ikke vant til å trygle.
Jeg har ikke evnene. -Nei. Du er vant til å få din vilje.
Men jeg trygler.
Det ville gjøre meg så lykkelig. Ja, din lykke er det viktigste!
Jeg ville erobre verden for å gjøre deg lykkelig. Slåss mot tyrkerne.
Gå i kamp mot ett tusen vantro...
...for å bringe et smil til dine øyne.
Beseir din egen lidderlighet, Miles.
Bekjemp din egen dumme grådighet-
-og gå i kamp mot hvem du vil, langt vekk. Jeg vil ikke ha deg.
La meg være i fred, onkel.
Du gifter deg med ham...
...den syvende.
Nicole.
Skrinet kan ikke være tungt. Det er ikke fullt ennå.
Hvem er nestemann? Fargeren...
Her inne. -La feberen forlate ham, Herre.
Drep demonene i hans blod.
Hvor er mannen din? -Skån ham.
Han har vært syk i tre uker.
Det er demoner i hans blod.
La meg gjette. Dere kan ikke betale skatten.
Ikke arrester oss, sheriff.
Ta meg. Gjør hva du vil. Bruk kroppen min, hvis du vil.
Jesus, ikke en gang til. -En gang til?
Åja. En gang til, takk.
John!
Denne veien! -Nei, denne veien.
Skattene!
De har skattene!
Få tak i skrinet!
Skrinet! -Hvor?
Stopp dem!
Bli hvor dere er!
Skrinet!
Hva glor du på? -Dytt dem av hestene!
Sam Timmons. Den beste skrinmakeren.
Hvem trenger to armer? Jeg kan bære dem med en arm på ryggen.
Jeg spiser aldri kylling mer.
Fra nå av blir det påfugl, som svømmer i saus.
Nei, svane. Svanebryst i madeira.
Vi er døde og har kommet til himmelen.
Du ville ikke komme inn.
Så det er dette som gjør baron Daguerre så vennlig og munter?
Hundre og en. Hundre og...
Jeg liker det ikke, Rob. Det føles ikke riktig.
Det er ikke bare bytte stjålet fra rike. Det er fattigfolks skatter.
Det har brukket bonderygger og revet innvollene ut av steinhuggere.
Det er deres penger. -Sånn tenkte jeg ikke på det.
Idiot. Du gjorde ham til en rik mann.
Hvem kunne vite at de ville ta kongens skatter?
Hvem kunne vite at han ville ta kongens tøser?
Nå er det nok!
Denne Robin Hood bryr seg overhodet ikke om pengene.
Det er oss han er ute etter.
Og takket være deg, Miter, fikk han oss.
Hvem ble disse skattene innkrevd for? Prins John.
Og akkurat nå er han på vei rundt i landet for å samle inn pengene.
Og når prins Johns folk kommer hit-
hva har vi å gi dem?
Ingenting. Og vi kan ikke innkreve flere skatter.
De har ingenting igjen. Så, hvor kommer kongens penger fra?
Fra... meg!
Fra min... avling.
Mine sølvbegere.
Klærne jeg står og går i!
Og hvem ler av oss? Robin Hood... fredløs.
Hva spionerer du på?
Nå kommer han.
Kom igjen!
Reis deg. -Kom igjen.
Kom igjen.
Sånn! -Nå.
Og hva slags frukt er du, siden du kom fra et tre?
Du ser kjent ut. Hva heter du? -Martin Martin Pryde.
Pryde, hva? Det liker jeg. Er du herfra, Martin?
Har du vært i fengsel?
Hva vil du med en flokk fredløse, tyver og mordere?
Jeg kan ri. Jeg kan skyte.
Hva sier dere? Skal vi gi ham frokost?
For å tjene til frokosten, må du kløyve disse
Opp med deg. -Hvor skal dere hen?
Ikke tenk på det. Kløyv stokkene, så spiser du.
La oss be.
Amen.
Unnskyld, hvis stålet er kaldt.
Velsign meg, Fader, for jeg har syndet mye, og jeg gjør det igjen.
I dag er det en særlig kollekt for St. Robin.
Det er ikke en St... -Robin, Fader.
Si til dem at som et symbol på hans fattigdom-
fraskriver kirken seg alt gull og sølv, pluss det i lommene.
Si det, med mindre du ønsker å bli mer nonne enn abbed.
Idag...
I dag, i helligholdelse av St. Robin-
fjerner vi alt gull og sølv som et symbol på hans fattigdom-
og vi ber om rause bidrag.
Dette er en dødssynd, mitt barn!
Tilgi oss vår skyld, som vi tilgir våre skyldnere.
Med hilsen fra broder Tuck.
St. Peters lillefinger. Ekte relikvie. Hjelper mot apopleksi, pest og, øh...
...Snikksnakk
La oss se.
Baron Daguerre, jeg skal besøke slottene i Pontefract-
Ripon og York i aften. Jeg kan ikke vente på Deres unnskyldninger.
Hans Majestet, prins John... -Hans Majestet?
Det er ikke trolig at Richard vender hjem. Johan krones snart.
Majesteten ber Dem avlevere skattene-
på i alt 50.000 mark-
til ham personlig den 12. dagen i desember.
Gerald. Lord Tewkesbury.
Dette er alt. Folk er fattige. Byrdene får dem til å hate oss.
Skatter er til for å bli hatet av noen, brukt av andre.
De har et stort slott, en stor formue-
låver fulle av korn, kjellere fulle av vin-
kister fulle av sølv.
Det er opp til Dem.
Lodwick.
Robin Hood skal stå i denne salen i lenker.
Miter! Fordobl dusøren for opplysninger.
Nei, tredobl den! Gjør den uimotståelig!
Lodwick.
Alle folkene dine skal være ute hver dag.
Gjennomsøk North Road og Hucknall Road.
Ta med hunder... mastiffer-
blodhunder, skotske dyrehunder.
Finn dem.
Finn skjulestedet deres. Brenn dem i sengene deres.
Men still denne Robin Hood foran min vrede.
Gå.
Hva angår Marian...
Er hun hos ham?
Naturligvis ikke.
Jeg kan ikke tro...
Jeg dreper ham.
Gi meg 50 mann. Jeg ber deg!
Nei, Miles!
Jeg foretrekker noe mer diskret.
Diskret?
Baron, iblant er De så våt at man kan skyte bekkasiner på Dem.
Nicole...
Min eneste trøst.
Nicole... min inspirasjon.
Hode er vår. Du og jeg kan fange ham.
Vil du hjelpe meg?
Selvfølgelig.
Klar!
Skal du noe sted, Rob? -Et stevnemøte.
Alene? Det er patruljer overalt. -Stevnemøte? Kan være en felle.
En jeg gjerne går i.
Du kan ikke dra av sted alene.
Da tar jeg med Martin som pasje. Kom. Hopp opp.
Er vi ikke tilbake ved midnatt, sitter vi i Nottinghams fengsel.
Hvem var Robin Hood, før han ble Robin Hood?
Ikke noen, egentlig. -Jo, men alle er jo noen.
Hvor er dette? Hvem skal du møte?
Ikke så mange spørsmål. Vent.
Hvorfor er det et hemmelig stevnemøte?
Er det en kvinne?
Elskerinnen din?
Siden du er så nysgjerrig, vil jeg fortelle deg en historie.
Det var en gang en udugelig, fordrukken ung tosk, litt som meg.
Denne slubberten ble venner med en herre på et stort slott.
Og på dette slottet så han den vakreste kvinnen i hele England.
Virkelig? I hele England?
Og i Frankrike og Spania og hele verden.
Og han forelsket seg i henne. For hun var ikke bare vakker.
Hun var stolt og fyrrig, så stikkende som en torn-
og likevel bløt som tistelfnugg.
Kjeder jeg deg? -Nei! Nei, nei. Fortell meg mer.
Tragedien var at hun var bort lovet til en ond, brutal, uvitende mann-
som ikke kunne gjøre henne lykkelig.
Kunne han ikke? -Aldri.
Aldri noensinne. Hva skjedde?
Den unge mannen var stolt også. Han kunne ikke tøyle sinnet sitt.
Han forbannet sin venn, og ble fredløs og drog inn i skogen.
Og jenta gjorde vel ingenting.
Hun skulle gifte seg med den onde mannen.
Men en dag fikk den unge mannen en beskjed fra henne.
Han skulle møte henne alene.
Hva er det du sier? -Så det gjorde han, og her er vi.
Robin!
Marian! -Nei, det er en felle!
Hva snakker du om? Marian!
Ikke si imot! Løp for livet!
Tilbake til elven. Vi må svømme.
Hvem er du? -Ingen filosofiske spørsmål, takk.
Elven!
Kom igjen!
Elven!
Etter dem! Kan ingen av dere svømme?
Hent hestene. Vi avskjærer dem på den andre siden. Nå!
Tror du meg nå?
Nå snakker du med meg, Martin. -Hva skal jeg si?
Hvem du er, og hvorfor er håret ditt farget?
Jeg er bare en unggutt med et godt øye til jentene.
Ikke lek med meg. -Du er så flott når du er sint.
Liker du meg slik?
Marian!
Stans!
Inn i kjerra.
Har du sett to menn krysse denne veien?
Harjeg ikke øyne? -lkke lat som du er dum, waliser.
Så du noen? -Waliser?
Ja, jeg så faktisk noen. Jeg så kongen av England ri forbi.
En smart bemerkning til, og...
Ingen krysset, korrekt? -Helt korrekt, kaptein. Nemlig.
Inn i skogen igjen. Spre dere. De må være i nærheten.
Kom igjen!
Kom bare ut nå. Vis dere.
Er de borte? -Ja. Er det ikke hyggelig der inne?
Jeg er Emlyn, fremragende bue- maker. Og vil ikke kalles waliser.
Du reddet livet vårt, Emlyn.
Martin, væpneren. Og jeg... -lkke si det. La meg gjette.
De lager sanger om deg og dine lystige menn, og det dere gjør.
Det holder humøret vårt oppe, mr. Hood.
En ære å ha deg i kjerra.
Æren er på vår side. Hva er det vi ligger på?
Det er 100 buer, som baron Daguerre skal teste.
Ikke vanlige buer, langbuer. -De er enorme.
Seks fot lang, og treffer en mark på 200 fots avstand.
Og skyter forbi hjørner?
Englendere kan ikke motstå en dårlig vits.
Nei, hør. Gjennomtrenger jern på 50 skritts avstand.
Normanniske soldater? lkke noe problem.
Som en due på et spyd. De skal spidde deg, mr. Hood.
Hvor mye betaler Daguerre for dem?
Femti mark, hvis jeg er heldig. Disse baronene betaler ofte ikke.
Jeg gir deg hundre og alt du kan spise så lenge du blir.
Tilbake igjen. Ville du melde meg savnet til Daguerre?
Ikke ta dumme sjanser, Rob. De vil ha deg.
Dette er Emlyn. Han har de utroligste våpen.
Nå, nå. -En seks fot høy bue.
Gjennomtrenger jern fra 50 fot. -Skyter den rundt hjørner?
Nei, men den speiler egg. Saksisk humor. Prøv den i morgen.
Martin, gi Emlyn noe mat og hesten hans vann.
Med fornøyelse, Robin. Kom.
Dusøren for deg er tredoblet, Rob. Det er dusørjegere i Nottingham.
300 mark, Rob.
Mer enn en fattig manns villeste drømmer.
Noen av dem er desperate. De sulter.
Hvem kan bebreide dem for å røpe en flokk banditter?
Nei, det er sant.
Det er en måte, Rob, å få dem over på vår side på.
Hva har dere besluttet?
Godt. Kom hit, alle sammen.
Prisen på Robins hode er 300 mark, og på oss 100.
Jeg ville selge deg for 50. -Du ville selge din egen mor.
Vi har bestemt oss. Skattene vi tok, er saksiske skatter.
Vi bør selv kreve skatt fra enhver abbed, ridder, Kjøpmann-
godseier og baron i Barnsdale og Nottingham, og gi de fattige dem.
Hva sier dere? -Gi det bort? Du må være gal!
Nei, Harry. Pengene tilhører dem, ikke oss.
Ellers kan vi miste alt. Noen vil sladre.
Misforstå meg ikke. Vi beholder noen av dem.
Et innkasseringsgebyr. Skal vi si halvparten?
Så dere er alle med på det? Dere er gærne.
Hvorfor gir vi dem ikke maten og alt sammen også?
Noen som vil slutte seg til Harry? Dere kan beholde alt. Si det nå.
Dere er gærne, alle sammen.
Godt. Jeg gjør det. Skål for det.
Will, du og Runnel-guttene tar Wentbridge og Snaith.
Much og Little tar Nottingham.
Marian.
Du og jeg drar vestpå.
Tusen mark til hver by. Og de skal vite, hvem de er fra.
Fra Robin Hood?
De drepte Tanzie! Tanzie er død!
De drepte ham!
Hva skjedde?
Jeg vet ikke hvem du er, unge mann-
og hvor du har vært, når du ikke vet-
at dette er en normannisk soldats verk, gutt.
Hva gjorde han galt?
De sa han kjente denne Robin Hood. Det gjorde han ikke.
Men gjorde han det, hadde han ikke fortalt dem noe.
Så de drepte ham.
Mannen min.
Og de tok maten, alle dyrene og alle verdisaker i dette huset.
Selv det 12 år gamle barnebarnet mitt.
Hva ville du gjøre med slike menn? -Drepe dem.
Her.
Det bringer ham ikke tilbake, men du kan nok kjøpe noe mat.
Det er dine, tatt tilbake fra dem...
...av Robin Hood.
Hvorfor?
Fordi vi var saksere.
Ifølge den logikken, burde jeg drepe deg.
Gav du dem pengene? -Ja. For sent.
Jeg vet ikke hva jeg skal si, men jeg føler meg skyldig.
Hva hjelper det? -Rydd vei!
Vi burde være ett, like og fri.
Ja.
Han skal hente pengene.
Ha! Bare for å vise hvor dumme dere englendere er.
Like gjennom den, Emlyn?
Hellige Maria i himmelen! Den gjør det virkelig.
Som sagt, dere er englendere.
Vet hva jeg kunne gjøre med hundre av disse? Walisiske trollmann.
Tror De jeg er en tåpelig konge eller en svekling?
At jeg kan la én baron miste mine skatter, mens alle de andre betaler-
eller skal de betale mer for å dekke tapet?
Nei, sire. -Majestet!
Nei, Deres Majestet.
De er ikke tåpelig eller svak.
Baron Daguerre, det er De, som er tåpelig og svak.
Det nytter ikke å savne min bror Richard. Han kommer ikke tilbake.
Og det nytter ikke å behandle bøndene godt. De plyndrer Dem.
Ja, Deres Majestet.
Det var ikke kongen som lot fredløse plyndre kirker og drepe.
Kongen lot ikke fredløse stjele skattene sine.
Nei, det er det ikke. Jeg tillater heller ikke denne Robin Hood-
å streife fritt omkring i mitt rike og bli til en folkehelt-
og true med å velte hele den føydale orden-
uten hvilken England ville vende tilbake til tidlige tiders anarki.
Folket synger ballader om ham.
De ser en ny saksisk leder-
som kan true min trone.
Han ønsker bare at normannere og saksere kan leve sammen i fred.
Så...
...De og han...
...er stort sett... enige.
Han var vennen Deres?
Nei, Deres Majestet.
Hvor er niesen Deres?
Bare jeg visste det, Deres Majestet.
De sier... sammen med ham.
Jeg vet ikke, Deres Majestet.
Vi vil hjelpe Dem, baron Daguerre.
Førti av mine beste soldater blir her.
De vil være under sir Miles Folcanets kommando.
Deres Majestet.
Endelig.
De kan regne med meg.
Vend hvert gresstrå i Barnsdale, Sherwood og Nottingham-
inntil denne mannen og banden hans er ført til skafottet-
og sprettet opp, mens de fremdeles trekker pusten.
Min trone skal ikke trues.
Saksere skal ikke håne normannere-
og jeg vil ha pengene mine!
Bare rolig.
Vi finner ham for deg.
Martin?
Martin!
Martin?
Martin.
Nei, kan ikke finne ham. -Harry er ute på noe.
Sal et dusin hester. Gjennomsøk skogen.
Du, der! Lukk opp!
Ingen kremmere i dag.
Vekk med deg. -Jeg er ikke en kremmer.
Si til sir Roger at jeg har en bryllupsgave til sir Miles.
Si til ham at jeg kommer med bruden.
La ham passere. -Lukk opp porten!
Du har forandret deg, Marian. Har du det bra?
Aldri hatt det bedre. -Se, hva hun har gjort med seg selv.
Ingenting mot hva jeg gjør med deg.
Håret er ikke noen forbedring. -Det kan vaskes ut.
Vask henne!
Dere kan skrubbe meg og dyppe meg i parfyme. Det er for sent.
Det du ønsker er blitt gitt med stor fornøyelse til en annen mann.
Gå!
Sir, hvis jeg... Hvis jeg har vært til hjelp-
er det kanskje en liten innrømmelse... belønning...
Hvorfant du henne?
I Sherwoodskogen, sir. Jeg gjenkjente henne straks.
Så du er ikke en av Hodes folk?
Nei, sir. Ikke jeg, sir. Man kan ikke stole på ham-
etter det jeg hører.
Du eren løgner! Før ham nedenunder.
Finn ut alt han vet. Skjulestedet, våpen, antall. Få ham til å synge!
Jeg gjorde det bare for dusøren. Jeg forteller alt om Robin Hood!
Alt, sir! Nei, la være!
Du er sikker på at det var henne?
Og de skal gifte seg i morgen? -Ja.
Jeg må inn på slottet. -Den kongelige garde er overalt.
De er farlige.
Men tilgi meg, jeg må tilbake. -Takk.
Du er en god venn.
Bryllupet må ikke finne sted.
Det er veier inn på slottet. Emlyn kan kjøre inn kjerra dit.
Du kan ikke bringe oss i fare for at stoppe et bryllup.
Selv om det er Narrens Dag, bør vi ikke oppføre oss som...
Much, du er et geni. De antar at vi venter her som redde kaniner.
Harry har nok fortalt dem alt. Men vi gjør ikke det de forventer.
Vi tar opp kampen mot dem i fortet deres.
Hvordan? -Det er jo Narrens Dag i morgen.
Narrenes parade kan ikke nektes adgang noen steder.
Så vi ordner en parade.
Tuck vil være mis regimentets herre og kjøre Emlyns kjerre.
Alle skal være med. Mimer, kjemper, hoffnarrer.
Et helt opptog av narrer.
Sir Miles, frøken er ikke anstendig.
Nei, Nicole.
Frøken er ikke anstendig.
Men jeg vil ha henne likevel.
Forstår hun det? Hun vil bli viet i morgen.
Hun vil stå ved min side, og på spørsmålet vil hun svare "Ja."
Du er en tåpelig, brutal mann, Miles. Jeg vemmes ved ditt begjær!
Jeg gifter meg ikke med deg imorgen eller noen annen dag.
Jeg har villig gitt meg selv hen til en annen mann.
Du gifter deg med meg i morgen!
Og den andre mannen vil med sikkerhet dø.
Hun er ditt ansvar.
Sørg for at hun er der i morgen-
anstendig kledt-
og villig!
Nicole, du er en kvinne med en stor appetitt.
De fleste kvinner er...
appetittens skapninger.
Noe menn ikke ser ut til å forstå.
Støter det deg?
Nei...
...men vi må skynde oss.
Den store bryllupsdagen.
Jeg går i seng som en rikere mann, hvis...
Hun vil være der.
Min bror oppfostret en stolt pike.
Ikke rart at Robert elsker henne.
Det er derfor han vil være her.
Han er her allerede.
Han kan ikke holde seg unna.
Få ordnet rubinen. Du er så klosset.
Kom nå, pikebarn. Sett den i midten.
Stå ikke bare der og glo.
Gå til side. Vekk med dere.
Du er den vakreste brud England noensinne har sett.
Jeg er den ynkeligste brud England noensinne har sett.
Jeg...
Gjør plass for narrenes skip!
Jeg er kapteinen, herren over mis regimente!
Nå åpner vinteren vårens dør!
Her kommer vi for å more oss og synge!
For å spille narr og le-
og snu hele verden opp- ned!
Så legg dyrene deres i sengen!
Dans og fall, fløyt og lek!
Solen har drevet... -Stopp!
...Snømann Frost... vekk.
Dere pakk kommer ikke hit inn i dag. Forsvinn!
På Narrens Dag må hverken rik eller fattig-
lukke sin dør, ellers vil latter og glede aldri bli hans igjen.
Så lukk opp i dårskapens navn! Kom med vin og fyll vår buk.
Vi vil more oss med spøk og sang. Dere vil gjøre alt galt til godt.
Slipp dem inn.
Opp med den!
Vi kommer hit i dag i den allmektige Guds åsyn-
for å forene disse to i hellig ekteskap.
Ned med demonkongen! Befri djevlene!
Her, ta disse, fort!
Kom igjen! -Del dem ut!
Kom igjen. Kjemp!
Kom igjen!
Marian, datter av sir Reginald Daguerre av Westlake-
sverger du foran Gud-
å ta denne mann Miles Folcanet, ridder av Derby-
som din ektemann-
å holde fast ved ham, klynge deg til ham i kjødet-
å elske, ære og adlyde-
i medgang og i motgang?
Du skal si "Ja".
Marian?
Jeg vil ikke gifte meg med ham.
Ikke foran Gud eller noen annen.
Trekk!
Skyt!
Trekk!
Skyt!
Jeg tar henne. Uansett hva hun sier.
Alt i Guds åsyn er meget tydelig. Og hun vil tydeligvis ikke ha deg.
Abbed, jeg bad ikke om din mening, eller din versjon av Guds mening.
Erklær oss mann og kone nå, ellers møter du Gud personlig!
Innta slottet!
Kom igjen!
God morgen, Baron.
God morgen, sir Miles.
Hold fast, Marian.
Hode. -Folcanet
Denne gangen har du slått på for stort!
Lidderlige...
...forræderirske...
...onde...
...saksiske...
... tølper!
Jeg dør. En prest. -Jeg er prest!
Jeg må bekjenne mine synder, før jeg møter Gud!
Du har ikke tid. -Gi meg en velsignelse!
Min sønn...
Dine synder er tilgitt.
Du har lurt meg for siste gang.
Daguerre!
Du har blod på hendene, baron! Mitt folks blod!
Bare for å holde oss nede, og beholde de udugelige kongene.
Ha! Udugelig for en Sakser!
Vet du hvorfor dere tapte? Dere erfor udugelige til å vinne.
Løgn!
Vi vil gjøre England størst i verden på tross av englenderne!
En nasjon av treller ledet av tyver-
røvere og despoter.
Ønsker du virkelig det, baron?
Vi kunne erobre Europa.
Flere treller, flere despoter.
Gi meg landet mitt tilbake.
Det er mitt land også.
Så kast sverdet ditt.
Og nå slukker lyset ditt!
Marian!
Robin!
Jeg hugger deg i to som den slange, du er.
Pass på min spillende tunge, Miles.
Du er død, slange.
Velkommen til helvete.
Mine venner, jeg, baron og føydalherre i dette grevskapet-
hyller her, foran dere, dem-
hvis krav på dette land er større enn mitt.
Til sir Robert Hode og alle dere.
Reis deg, Roger.
Vi bor alle på denne øya. -Ja.
Og for å vise vei til fremtiden, la oss avholde bryllup mellom saksere-
og normannere. Mellom Robert og Marian!
Forutsatt, selvfølgelig, at hun vil.
Ikke for å symbolisere en fred eller ratifisere en traktat.
Men denne mann vil jeg ta-
fordi han får mai treet til å blomstre-
og biene til å summe i mitt bryst.
Jeg vil ta denne mann fordi han bringer våren til mitt hjerte.
Ved Sankt Georgs tå og en ørrets halefinne-
la haner gale og klokkene ringe.
La de grønne skudd spire frem-
og la piker fnise og smake av krydder.
For et bryllup, en forening, lengter vi etter-
og vipping opp og ned, skal vi ha.